Седим ја тако на фотељи замишљен, и само одједном ме тргну из размишљања мој малени унучић.
- деда, деда, молим те испричај ми ону причу!!!!
- Коју???
- Ону о вавравима!!!
-
![Cheesy :D](https://forum.imperiaonline.org/rs/Smileys/default/cheesy.gif)
нису сине ваврави, него варвари и испричаћу ти.
Овако је то било:
Сва деца света су се плашила речи од четири слова : баџа, баук, мрак и још много других речи.
- И ја се бојим баџе.
- Знам, сине али није то ни мали детаљ приче, већ овако иде.
У време када сам ја био млад живели су једни врло страшни људи звани варвари. Међутим , њих је се плашио највише народ, а ми витези никако.
Једне вечери сам се враћао касно кући до царства на јужној страни света. Пут до њега је водио преко једне мале шуме. У тој шуми сам видео нешто више нико никада није видео.
То је био варварски камп трговаца робљем. Неустрашиви одметници који су хватали све народе без обзира на пол, године, расу, нацију и веру. Покушао сам да их избегнем али, приметили су ме и ја сам попустио, сишао са коња и они су ме одвели код њих.
Тада сам мислио да је мом животу крај. Невероватно!!!!! Угостили су ме као неког њиховог варварин . Рекли су : незнани гости, прасе појести. Имали су врло чудан начин говора. И тако ме угостише, седох са њиховим вођом Нах-Лаџ каном за сто који је био пун различитих јела из свих страна света.Тај њихов вођа, као и сваки други варварин био је здепаст и низак, са великом брадом и репом на задњој страни главе. Био је обучен у животињску кожу и говорио је громким гласом. После вечере допустили су ми да прошетам по кампу и видим заплењене ресурсе и ако желим, да узмем што више златника. Шетао са и видео на хиљаде пуних товарних кола, дивне пејзаже и веома добре коње. После два сата шетње провели су ме кроз главну палату и до забавишта за варваре трговце робљем. Ту је била позорница на коју су изашли робови да плешу. Један од њих је била твоја бака. На први поглед сам се смртно заљубио. Само у њу сам гледао, не слушајући Нах-Лаџ кана како прича нешто. Једино на шта сам обратио пажњу је било да ће неки владар доћи по њих за два дана. После два сата представе понудили су ми да преноћим код њих, одбио сам јер сам желео да се што пре вратим кући.
Следећег дана су ме изненада пробудили војници јер су неки наши шпијуни приметили коњицу која се креће према краљевству. Одведен сам код владара на савет за битку. Ја сам га прекорно прекинуо због чега замало нисам заглавио у затвору. Рекао сам му следеће:
" Знам зе варваре, они се крију у оној шуми" , и показујем му шуму где се они налазе.
- Добро. А је ли знаш како да их победиш? питао ме је цар.
- Знам им сваки детаљ. Рекох му.
И пусти ме да сам радим тактику и да спремам војску. Спремио сам око 123к фаланги. Све је било спремно.
Варвари већ увелико дувају у рогове. А ми се још спремамо. И ктенуше пре нас у село.
- Деда, која је била твоја тактика.
Била је следећа:
100к војске је пошло са мном да ослободи робове, а остатак се борио против варвара. Кад смо пустили робове, напали би их с леђа. И нападосмо их том тактиком. Копља су се ломила, мачеви пуцали, стреле летеле, коњи гинулу, они такође. И победа.
После тога сам се оженио твојом баком и после је дошао твој отац и на крају ти.
- Хвала , деко, идем одмах да је пошаљем на конкурс.
Свако народ има два лица, и свако може сам да изабере када ће које лице показати.